Виклик
Михайло Петрович Старицький

Михайло Старицький

ВИКЛИК

Нiч яка, господи! Мiсячна, зоряна:
Ясно, хоч голки збирай…
Вийди, коханая, працею зморена,
Хоч на хвилиночку в гай!
Сядем укупi ми тут пiд калиною —
І над панами я пан…
Глянь, моя рибонько, – срiбною хвилею
Стелеться полем туман;

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ИТ».
Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию: Купить